Рет қаралды 21,849
Hudba_Text: František Stralczynský
Text:
drží se pod paží domů se vedou
domov je nádraží s čekárnou hnědou
hnědou jak funebrák co smůlu nosí
po tmě a po špičkách vklouznou tam bosí
prostřený stůl do rány sůl
a padání víček a hodin co tikají
svědek se červená a matky blednou
věrná či nevěrná tak ještě jednou
naposled se vás ptám z lásky či bez ní
někdy vše spálí mráz a hudba nezní
z kamarádů jen přátelé
a dohadů po třídě poslední zvonění
jeden se obhájí odvahu sbírá
ničím se netají límeček svírá
a schody po dvou sotva je vnímá
letí tou chodbou rád zapomíná
na prostřený stůl života půl
a padání víček a hodin co tikají
zpráva je úřední taky tak studená
ulice polední pustá a znuděná
už jí to nebaví padat jak kamení
lidé se nezdraví smutní a znavení
prostřený stůl / z kamarádů
života půl / jen přátelé
a padání víček a hodin co tikají