1. Când Duhul Sfânt din cer S-a coborât, Aduse-n lume un larg ecou; Aprinse-n inimi focul mult dorit Și multe vieți născu din nou. Și cei dintâi crestini s-au răspândit Prin lume viu mărturisind, Deși prigoane multe-au suferit, Pe Hrist vestiră, biruind. R: /: Duhule, vino, ceasul e greu, Cu mângâiere și slava lui Dumnezeu! Cobori și-acum cu puterea Ta, Vino și astăzi să-nvii biserica! :/ 2. Și-apoi prin veacurile ce-au trecut, Pământu-n beznă se-nveli, Dar cei aleși știură că cel drept Doar prin credință va trăi. Noi vremea cea din urmă o trăim, Mereu cu-același foc Tu arzi, Mai mult ca oricând, martori vrem să-Ți fim, Lumea să Te cunoască și-azi.