Рет қаралды 1,880
L'Àliga de Valls és de les poques que encara conserva la tradició de dur un colom viu a la boca. És un element associat tant a la dimensió religiosa pel fet de ser emblema de l'evangelista Sant Joan com a la cívica en ser patrimoni exclusiu de les localitats que gaudien privilegis reials, per la qual cosa és una peça coronada. A Valls era l'única figura que se li permetia ballar a l'interior de l'església, i que actualment manté ballant dins l'arxiprestal de Sant Joan la nit de Completes davant la relíquia del patró.
La primera referència documental data del 1700, tot i que existia amb anterioritat. La veu popular la vincula a una donació de la reina Elionor d'Aragó, senyora de Valls. Va ser destruïda a la Guerra Civil del 1936, recuperada el 1961 i regalada a Salvador Dalí, novament cisellada el 1971 i finalment canviada el 1991, obra de l'artista vallenc Anton Gurí.
D’antany, la nissaga vallenca Tondo ha tingut el privilegi de fer ballar l’Àliga de la Ciutat, fins a la mort de l’últim ballador. Alhora, la Unió Anelles de la Flama també ha intervingut en aquest ball, ja que l’any 1991, quan es va estrenar la nova àliga, es va optar per recuperar els aligons, que són tres infants aportats per l’entitat que acompanyen la figura i ballen al seu voltant. Amb la incorporació dels aligons, es va veure la necessitat d’establir, d’una manera estricta, la balladeta de l’Àliga, que es remunta almenys al segle XIX i que fins aleshores havia estat transmesa de pares a fills de manera oral. Actualment l’entitat també ha assumit el paper de gestió d’aquesta peça de la imatgeria municipal.
L’Àliga de la Ciutat té un paper molt destacat en les festes patrimonials de la ciutat. En la professó del Corpus, acompanya i precedeix el Santíssim Sagrament i ballava en honor seu al Pati; obre oficialment la Festa Major de Sant Joan amb la seva cerimonial sortida al balcó de la Casa de la Vila; i participen en les sortides del Seguici Cerimonial en la Festa Major de Sant Joan en les Completes, l’anada i la sortida d’ofici i el Tomb del Poble. Tanmateix, és molt poc habitual que l’Àliga surti fora de la població, ja que el seu caràcter està regit per un estricte protocol que marca les sortides i el desenvolupament natural de la peça.