Рет қаралды 13,247
H-8, hrvatski dugometražni film iz 1958. godine redatelja Nikole Tanhofera. Film se temelji na istinitoj priči o fatalnoj nesreći koju je prouzrokovao nepoznati vozač automobila 1957. godine. "H-8" početni su znakovi njegovih registarskih pločica, i jedini podatak o počinitelju zločina.
Film je na Festivalu igranog filma u Puli 1958. god. osvojio Veliku zlatnu Arenu za najbolji film.
U noći 14. travnja 1957. godine na zagrebačkom autocesti se sudare autobus i tvornički kamion. Sudar je pretjecanjem uzrokovao nepoznati vozač koji odmah poslije toga hladnokrvno gasi svjetla i bježi, a da se nije ni osvrnuo. Ostatak filma prati događanja u autobusu i kamionu sve do same nesreće.
Upoznajemo sudbine putnika autobusa - studentice glasovira Alme Novak, novinara Borisa, njegovog kolege i prijatelja, propalog glumca Kreše Miljuša i njegove supruge, vozača Josipa Baraća, njegovog pomoćnika Janeza Pongraca i drugih. Istovremeno, pošiljku lima kamionom prevozi vozač Rudolf Knez, a prate ga njegov sin Vladimir i njegov poznanik iz zatvora Franjo Rosić, koji im se naknadno priključi.
Istovremeno, pripovjedači zlokobno najavljuju skoru nesreću i brojeve sjedala poginulih putnika autobusa, a oni stalno mijenjaju sjedišta.
Zaljuljao se autobus. Valjda sam spavao pa me prenulo. Bili smo negdje pred Zagrebom, oko Novske, mislim. Padala je slaba kiša. I onda je došlo do udarca. Ali, da znate, taj sudar s parkiranim kamionom, nije bio problem, već to što je kamion bio krcat limom... velikim komadima lima. U udarcu je doslovno prerezao autobus do polovice. I neke putnike. Majku i dijete ispred mene. Pomoćni šofer je od vozačkog mjesta doletio do šestog reda, gdje sam ja sjedio. Preminuo je na mjestu. Osjećao sam i na svojim leđima da sam ranjen. No bio sam mlad.
Udarca se zapravo najmanje sjećam. U glavi mi je ostalo ono poslije. Panika, zapomaganje, bili smo blokirani s cijele desne strane i nismo mogli izaći. Razbijali smo prozore s lijeve strane i tako se izvlačili. Stariji su ljudi teško izlazili, nisu imali snage. A onda su došli i hitna, policija... Uglavnom, do danas se ne zna tko je prouzročio tu nesreću. Ja ništa nisam vidio, a neki su putnici tvrdili da su vidjeli automobil s dugim svjetlima koji nam je dolazio ususret. Zaslijepio je vozača i pobjegao s mjesta nesreće. Registarske oznake počinjale su s H-8...
Istinita je ovo ispovijest Marijana Despoje, umirovljenog inženjera strojarstva s Raba, koji je, koliko se zna, jedini preživjeli svjedok glasovite prometne nesreće H-8 iz kolovoza 1957. godine, na 30-ak kilometara od Zagreba. Ta je nesreća u međuvremenu postala najveći misterij hrvatskih cesta u povijesti. Poznata pod nazivom H-8. To su početne oznake registarskih pločica automobila koji je, navodno, dugim svjetlima oslijepio vozača autobusa i učinio da on izgubi kontrolu i zabije se u parkirani šleper, a potom pobjegao s mjesta nesreće.
Nisu uspjeli zapamtiti registraciju odbjegle limuzine, ali sigurni su da počinje s H-8. To je postao glavni trag za cijeli istragu koja je uslijedila. Uglavnom, da je vozač danas živ, morao bi imati više od 80 godina. Malo je vjerojatno. O samoj nesreći ima mnogo arhivske faktografije, ali kako je do nje došlo i tko je krivac - nula! Zašto je tome tako, može se naći u izjavi Josipa Muževića, koji je 70-ih bio viši inspektor policije (tada SUP-a), a koju je zabilježio naš novinar i publicist Đorđe Ličina u kriminalističkoj "enciklopediji" Hrvatska: 100 katastrofa u 100 godina.
Na pitanje zašto vozač nikada nije pronađen (u to vrijeme nije bilo puno automobila, lako se moglo provjeriti registarske oznake) on odgovara: "Nema savršenog zločina, samo loše obavljene istrage".
Baš je ta loše obavljena istraga ohrabrila razne glasine. Među njima i da je limuzina H-8 zapravo bila službeni automobil jedne naše ugledne političke ličnosti.
"To su najobičnije izmišljotine", komentirao je tada Mužević Ličini, "sve je učinjeno da se vozač pronađe. Jednostavno, poklopile su se neke nesretne okolnosti, i tu smo zaista ostali nemoćni".
Filmski znalci i onda su, kao i sada, primijetili da "ako je ikad postojao američki film u hrvatskoj kinematografiji, onda je to nesumnjivo H-8". Tanhoferov film tako je s prvog mjesta napokon zbacio dosadašnjeg miljenika kritike film "Tko pjeva zlo ne misli" Kreše Golika iz 1970.
Dugo godina "H-8" je figurirao kao jedan od ponajboljih hrvatskih filmova, a kritičari ga i danas ubrajaju u sam vrh hrvatske kinematografije. Akcijska drama "H-8" (1958.) drugo je redateljsko ostvarenje izvrsnog snimatelja Nikole Tanhofera koji je već svojim prvijencem "Nije bilo uzalud", snimljenim 1957., nagovijestio talent za vješto organiziranje fabule i profiliranje likova. Ideja filma potekla je od novinskog članka o prometnoj nesreći koju je izazvao nepoznati vozač automobila.
#zagrebačkimemento #mementopriča #zagrebačkifilm