Рет қаралды 75,418
בנוסח ה"יהי רצון" שלאחרי מנהג חיבוט הערבה בהושעא-רבה, נאמר כי פעולה זו "ממתקת את הגבורות", שנפעל עילוי גדול ביותר - תגבורת החסדים, ועד שלעתיד-לבוא יאמרו "אודך ה' כי אנפת בי" כי יראו את גודל העילוי שנפעל על-ידי הירידה בגלות.
אלא שעדיין נשארת השאלה: הרי ה' הוא "כל-יכול", והיה יכול לתת את כל ה"להט" שלעתיד-לבוא בלי גודל הירידה של הגבורות בגלות??!! והרי אין שום מקום בשכל לשם מה צריכים את כל הסבל בגלות במשך למעלה מ-1900 שנה!! (שלכן נאמר על-זה הלשון "אודך ה' כי אנפת בי" - לשון של אמונה ולא הבנה).
הטעם היחיד שאפשר לומר למה באמת העלים ה' את התועלת מענין הגלות מהבנתנו, כי רצונו יתברך שיהודי יבקש ויצעק באמיתיות "את צמח דוד עבדך מהרה תצמיח.. לישועתך קוינו כל היום", ואם היה איזה מקום בשכל לענין הגלות לא היה שייך לצעוק כך באמיתיות.
אך למרות הכל, יש להיות בשמחה גדולה ביותר ובאמת, שעל-ידי-זה ימהרו את פריצת גדרי הגלות וביאת משיח צדקנו!