Biserica „Sf. Grigorie Decapolitul” Sânbotin, Dăești, Vâlcea 15 decembrie 2021
Пікірлер: 4
@RaluDaniela2 жыл бұрын
Atît de simplu este de aceea mulți intră în labirintul minții sau simțirii. Numele Cel mai Puternic de pe Pămînt și din Ceruri, curăță pe dinăuntru și îmbracă persoana și ființa omului cu Lumina inepuizabilă și nemanipulabilă a Iubirii dumnezeiești.
@01noi2Ei3Unul2 жыл бұрын
Sfinte Dumnezeule... Cum cer eu iarăși de la Tine, Când alții n-au pe masă-un colț de pâine? Tot jinduind la lumea asta, parcă firesc de tristă, Cum să mai dorm de griji, că ți-am lăsat iar ușa-nchisă? Ce să-mi doresc, când văd atât de multă jale? Bătrânii ți-s desculți, bolnavi și-nghesuiți în reci spitale, Târziu, au adormit ș-ai noști orfani în frig, Nădăjduind să moștenească, un covrig... Cu ce curaj să-ți cer eu astăzi oare, Când stau sărmanii fară de picioare? Precum nebunu-aleargă, cu bună voie la ospăț, Așa nici eu nu văd, că orbu-i prieten doar cu-n băț... Ce-ar mai putea fi mângâiere Doamne, Când ura-i macină de vii pe oameni? Dreptatea parcă nici nu mai există, Și-i tot mai multă nepăsare iar dragostea... o egoistă. Oriunde mă întorc zăresc o lume tot mai tristă, Ce-şi strânge bani, nu lacrimi în batistă. Mai plâng de dor numai mămici, tot mai bătrâne, Că ce li-i drag, plecat-a de demult... într-o cu totu' altă lume! Și nu mai pot să-ți cer când tot mai multă lume moare, Abandonată-n gri și reci spitale, Acum cei dragi mi-s îmbrăcați în negrii saci, Nu-i pot petrece nici la groapă, chiar de mi-s veșnic dragi! Iisuse, ne dă o Maică la orfani, Săracei văduve-napoi, doi bani, Celor bolnavi un singur gram de sănătate, Flămânzilor o Sfântă Liturghie și mai apoi, dreptate! Îmbrăcă-ți preoții Tu Doamne-n albe patrafire, Țesute-n fir de bunătate și iubire, S-așeze tuturor pe creștet dezlegare, Și-n Cartea Vieții, tot sufletul să aibă o Cărare! De vrei, Tu fă și astăzi Doamne o minune, Alungă răul, că parcă-i tot mai mult în lume, Dă-i omului credința bobului sfințit, Să-l poată crește-n tot norodul, în vecii fără de sfârșit...