Рет қаралды 114
Vă rog să activați subtitrarea în românește! - Please turn ON English subtitle!
Mănăstirea Mraconia este situată pe malul stâng, românesc, al Dunării, la circa 15 km vest de Orșova. Ea îndrumă sufletele credincioșilor din locul unde pe vremuri, până la construirea barajului și lacului de acumulare de la Porțile de Fier 1, era un punct de observație pentru dirijarea navigației prin Defileul Cazanelor, deosebit de periculos pe atunci. Venind pe șosea sau pe apă dinspre Orșova, cu circa 2,5 km în aval de biserică, pe malul drept, sârbesc, este monumentul antic „Tabula Traiana”, iar cu circa 500 m, pe malul stâng, este renumita sculptură în stâncă „Chipul lui Decebal”.
Mănăstirea Mraconia a zilelor noastre are o tumultoasă istorie. Documente vechi amintesc de călugării de la Mraconia care în anul 1453, după căderea Constantinopolelui, s-au refugiat la Orșova de frica turcilor. În locul vechii mănăstiri, în 1523, Nicolae Gârlișteanu, banul Severinului, ridică o altă biserică care la rândul ei va fi distrusă în timpul războiului ruso-austro-turc din anii 1787 și 1792. Printre ruinele bisericii, în anul 1823 s-a găsit sigiliul mănăstirii cu inscripție în slavonă, iar în 1853 o icoană a Maicii Domnului.
Biserica a fost reconstruită între anii 1931-1947, dar deja în 1967, după construirea în aval a barajului hidrocentralei Porțile de Fier I, acea biserică a fost acoperită de apele Dunării. Când nivelul Dunării scade foarte mult, se mai pot observa ruinele în formă de cruce ale vechiului lăcaș de cult. De precizat că autoritățile comuniste nu au fost de acord cu reconstruirea mănăstirii în alt loc, fiind cunoscută astfel sub numele „Mănăstirea de sub ape, Mraconia”. De la fosta biserică se păstrează ușile împărătești și o candelă, aflate în muzeul parohial din Eșelnița.
După căderea comunismului, Mitropolia Olteniei a avut inițiativa reînființării Mănăstirii Mraconia, în anul 1993 fiind pusă piatra de temelie a actualei biserici. În anul 1995 se reînființează acest așezământ cu hramul „Sfinții Arhangheli Mihail și Gavriil” și „Sfânta Treime”. Biserica de zid, în formă de cruce și compartimentată clasic (altar, naos, pronaos și pridvor), a fost terminată în anii 1999-2000. Altarul bisericii este orientat spre est, spre Dunăre, iar intrarea vizitatorilor se face printr-un pridvor situat pe latura nordică. Din 2008 devine mănăstire de călugărițe, având inițial ca stareță pe monahia Filoteea Brandea, iar din 2010 pe monahia Teodora Angheluță. Mănăstirea este subordonată canonic Episcopiei Ortodoxe de Severin şi Strehaia.