Рет қаралды 1,312,169
Kasni je sat
ja sam umoran k'o pas
al' san ne dolazi
u nekoj sobi ležim sam
niti hotel, niti grad
ja više ne pamtim
Za malo nježnosti
na sve ću pristati
za malo nježnosti
da mogu zaspati
Gradili smo kule
satkane od snova
trošili smo vrijeme
kao da je lova
pa se zaradi
kad se potroši
Nizali smo dane
k'o perlice od stakla
šarene i sjajne
a prozirne i prazne
tko je mislio?
tko je mislio?
Puni sebe,
sve do neba nismo znali što nam treba
oholi, a svjesni
koliko mladost dozvoli
dok ne odoli da ode i da se ne vrati
Teško je, teško je
kad se snovi potroše
kada bol je sve što nosiš
a nosiš pune kofere
teško je, teško je
kad ti vrijeme pobjegne
kada putuješ sa tugom
a stignu nevolje
teško je...
Putovali smo brzo
putovali smo glasno
pijani od sreće
a nikom ništa jasno
pa se otrijezniš
kad se probudiš
Puni sebe,
sve do neba nismo znali što nam treba
oholi, a svjesni
koliko mladost dozvoli
dok ne odoli da ode
a ne znaš odrasti
Teško je, teško je
kad se snovi potroše
kada bol je sve što nosiš
a nosiš pune kofere
teško je, teško je
kad ti vrijeme pobjegne
kada putuješ sa tugom
a stignu nevolje
Kad pjesma prestane
kad tišina preuzme
za malo nježnosti
na sve ću pristati
Bolje vatra
nego voda
bolja baklja
nego žar što tinja
Nije nam tišina
sudbina
Bolje naprijed
barem malo
nego tamo
gdje vrijeme stalo
tamo, nema ničega
Ako pjesma prestane
a tišina preuzme
ničeg nema da ti pruži
da ti pruži utjehu
i znam da nisam jedini
što je sam u gomili
za malo nježnosti
na sve ću pristati
Kasni je sat
ja sam umoran k'o pas
al' san ne dolazi
u nekoj sobi ležim sam
kao odbačena stvar
al' vrijeme prolazi
Za malo nježnosti
na sve ću pristati
za malo nježnosti
da mogu zaspati
-------------------------------------------------------------------------
Autor teksta: Husein Hasanefendić Hus