Рет қаралды 1,088
Prenosim ovo potresno svjedočenje, uz dozvolu portala Tačno.net i gospođe Štefice Galić, a s ciljem pomoći našim sugrađanima koji još uvijek traže svoje najmilije.
-----------------------------
Već 30 godina Elvira Ela Stojić traga za svojim ocem, Aleksandrom Acom Stojićem kojeg su u trenirci i papučama iz stana odveli bojovnici HVO 29.10.1993. godine u Mostaru, žutim mercedesom i od tada mu se gubi svaki trag. Bilo je to tri mjeseca nakon što je odvedena i brutalno ubijena na trim stazi u blizini Bara u Mostaru, s još dvije žene Hatidžom i Elvedinom Kajtaz i desetomjesečnom bebom, i supruga Acina, Elina majka Nada rođ. Frenjo.
Ela i njene dvije sestre majku su pronašle i sahranile, a za oca se ni danas ne zna ni gdje je ubijen ni zašto. Samo neprovjerena informacija da ga je ubio Vinko Martinović Štela iza Mašinskog fakulteta u Mostaru te da su tijela s još nekoliko ubijenih odvezena prema zloglasnim jamama u Gorancima gdje su ubacivali ubijene ‘nepoćudne’ Mostarce.
Tražim i tražit ću svog oca dok sam živa, poručuje Ela i moli sve ljude koji znaju bilo kakvu informaciju o njenom ocu da joj bar anonimno jave.
Gdje mi je otac? Zašto ne kažete ljudi ko su ubice, zašto se ne oslobodite zločinaca, zašto šutite? Ja želim samo da nađem i sahranim svoga oca pored moje majke na Sutini u Mostaru da konačno nađu smiraj, kroz suze govori Ela.
Šute mostarski isljednici, šute komšije, šute prijatelji. Jedan od zadnjih svjedoka, koji je 1993. živog vidio Acu Stojića, bio je Zvonko Vidović zvani Ježa, koji je tada saslušavao Acu. Vidović je u ratu bio pripadnik krim službe Vojne policije HVO-a i isljednik u logoru Heliodrom.
Ela čuva pisma koja joj je poslao njen otac mjesec dana prije nego su ga odveli, u kojima opisuje posljednje dane života. Pisao je da sluti, baš kao što je i Elina majka Nada govorila, da zna da će je ubiti i da ih čeka, da strahuje od njihovih koraka …
Mostarci koji su izgubili svoje najmilije nevino pobijene devedesetih, ne mogu živjeti mirno, ne mogu šutjeti o stravičnim zločinima i prolivenoj krvi nedužnih ljudi za čijim posmrtnim ostacima tragaju i danas, dok ubice slobodno šetaju onom stranom podijeljenog Grada koji ih svojom šutnjom štiti i tako zločin odobrava.
Originalni link: • Elvira Ela Stojić: Gdj...