Рет қаралды 2,010
U Tisovicu smo stigli u 8h ujutro, nakon 2,5h vožnje terenskim vozilom preko Konjičke Bijele. Svaki put prizor iz doline Tisovice tj. pogled na vrhove Prenja nas ostavlja bez daha. Brzo se pakujemo i krećemo put Vjetrenih brda preko Zakantara. Stara stočarska staza koja vodi u pravcu ovog lanca je vidljiva „tu i tamo“. Nakon izlaska na greben Vjetrenih Brda staza se gubi ali kretanje se nastavlja logičnom linijom grebena da bi smo stigli do njegovog najvećeg vrha (Erać 2082 m.n.v.). Nakon slikanja nastavljamo put pravo uz orijentisanje pomoću kamenih piramida koju su napravili planinari, a koji opet vodi preko strmih stijena i sipara podno Eraća a prema sedlu Lupoglava. Ovaj dio staze nije preporučljiv za manje iskusne planinare jer ima dosta otpenjavanja strmim - oštrim kamenim površinama i siparom. Nakon silaska krećemo se put sedla, a zatim pravac vrh Lupoglav 2102 m.n.v. Lupoglav je jedan od najatraktivnijih i najljepših vrhova Prenja, a ujedno i kultni vrh bosanskohercegovačkih alpinista.
Pohod nastavljamo silaskom na sedlo preko grebena do vrha Kerać. Sam uspon je malo nezgodan zbog strmog terena, te je potrebno izabrati najbolju putanju između stijena i kleke. Isto važi i za silazak, jer na ovoj dionici nema ni markacije, ni staze. Sa Keraća slijedi grebenski uspon na Vidinu kapu, a potom na zadnji u nizu Herać. Povratak je samo u početku istim putem, te se prije Vidine kape odvaja lijevo u usjek, odakle ideme preko sipara u podnožje sjeverne strane Vidine kape. Slijedimo staru stazu koja silazi u Mršića do, a na kojoj se povremeno pojavljuje i kamena markacija. Ova dionica je i najzahtjevnija zbog strmog i skliskog terena, te su potrebni koncentracija i oprez. Po silasku u Mršića do slijedi uspon do priključenja na markiranu stazu, te povratak stazom u Tisovicu. U povratku nakon ukupno 12h hodanja počašćeni smo zalaskom Sunca iza vrha Crnoglav.