Рет қаралды 2,999
Това ли е сезонът на тъгата?
Когато свършва всеки летен зов?
А птиците отлитат в необята,
отнасяйки със себе си любов?
Така ли свършват всички сини сънища,
а после се подменят с ветрове?
Пък аз рисувам своето завръщане...
Пътувам път, незнайно накъде...
И зная, че листата са усмивки,
танцуващи към нечие небе.
И с всяка стъпка ставам все по-чиста -
играещо под слънцето дете,
понесло своите мечти и думи,
които вятърът ще претвори във песен...
Сезонът не е тъжен, чу ли?
А просто тих. И просто есен.
Мира Дойчинова - irini