Рет қаралды 4,842
#EfecteCollins #rtveCatalunya #ClaraPeya
Tots els contiguts a:
👉 www.rtve.es/pl...
Clara Peya és una de les pianistes més prolíferes de Catalunya amb un estil inclassificable pels gèneres establerts. Incomoditat és el que sent quan parla del món on viu i de fet li sembla hostil, per això troba el seu refugi en la música. Va néixer a Catalunya i no té un bon record de la seva infantesa, la recorda com un “camp de perills”. Això va portar l’artista a centrar-se en el seu piano com a mecanisme per transcendir d’una forma artística. Amb el seu impressionant currículum va adonar-se que tenia l’oportunitat de ser un altaveu per causes socials i encara que la seva formació fos clàssica ella va descobrir en la música una possibilitat de catarsi. Björk i Patrick Watson són, entre d’altres, de les seves fonts d’inspiració per compondre i escriure cançons.
La música com un refugi, és el que manté l’artista connectada amb aquest món. Clara Peya comença al piano per tradició familiar, però ràpid s'adona que la diferència conviurà amb ella i que els marges establerts per la societat no li serveixen. És una artista inquieta i visceral que omple de discurs totes les seves creacions i demostra que s’ha de donar lloc als més vulnerables per millorar el col·lectiu. La lluita feminista adquireix una gran importància en les seves cançons i és que, malgrat tota l'energia eclèctica que dispesa és molt sensible i ho transmet en cada nota. Amb una dilatada carrera professional dins de la música, té també una companyia de teatre, dansa i música que comparteix amb la seva germana, Ariadna Peya. Un pilar fonamental a la seva vida personal i professional.
Clara Peya mostra entrega en totes les seves actuacions i es despulla emocionalment sense deixar indiferent a ningú. Alhora se sana i se sent reconfortada quan toca. És eclèctica, passional i amb una personalitat trencadora.
A Efecte Collins, Clara Peya toca quatre temes que destil·len el que ella viu i sent amb el món. Dues cançons del seu últim àlbum, Perifèria. La cançó “Mujer Frontera”, a favor de la lluita de les “Jornaleras de Huelva” i una improvisació. Cançons que no passaran desapercebudes, té moltes coses a dir.