Рет қаралды 1,568
www.jazzma.hu/...
Az 1944-ben született Liszt Ferenc-díjas Kőszegi Imre ugyan nem volt Kovács Gyula tanítványa, de a sorozat első vendégeként elmondta, sokat köszönhet Kovács Gyulának, akinek egy koncertjére először szülei vitték el, és ezen a koncerten a felső sorokból rálátva a dobos ütésmódjára kapott végső késztetést az ütős hangszerek iránt. Később szoros barátság alakult ki közöttük, és Kovács Gyula tőle vásárolta francia fém Asba készletét, amely ma a ceglédi Dobmúzeumban meg is tekinthető a róla szóló fotógyűjteménnyel, egyes személyes használati tárgyaival, így az ikonikus sötét szemüvegével, sőt, még az utolsó villamosbérletével együtt. Kőszegi annak idején Grazból hozta az Európában Daniel Humair által népszerűsített, de nem különösebben elterjedt szettet, amelynek tónusa és kis mérete felkeltette Kovács Gyula érdeklődését, és mint megtudtuk, sikerült három éves részletfizetést is kialkudnia. Kovács Gyulát akkor már nem engedték nyugatra, és lemezei sem jelenhettek meg rendszerellenes, „ami a szívén, az a száján” típusú kijelentései miatt, de anyagi nehézségei ellenére belefogott a vásárlásba. A részleteket nem mindig a megbeszélt időpontban tudta fizetni, ekkor versben küldött képeslapon üzent, ezek közül egyet Kőszegi Imre meg is osztott a közönséggel. „Drága Imikém, tisztellek, becsüllek, mint egy bálványt, elsején fizetem az állványt!”