Рет қаралды 20,974
Verset írta:
Bene László Krisztián
Előadja:
Pápai Erika
Ne tétovázz!
Tudom azt hiszed, hogy az idő tengerben mérhető,
s fogyása cseppeket csen el.
S amit teszel, az majd vissza kérhető,
s majd ha kell, vissza érkezel.
A "majd ráérünk" egy kártyalap,
mit feldobsz százszor, hogyha kell.
S az idő erre majd ráharap,
mert azt hiszed, úgyse fogyna el.
De ne tedd!.... kérlek ne tedd meg ezt,
ne állj szótlan, s tétován!
Mert mire észbe kapsz, az idő ráncokat repeszt,
az évek vitathatatlan jogán.
Menj, utazz, légy merész, s szeress,
úgy szeress ahogy senki más.
Tanulj, hogy fejlődj, sebeket gyógyíts s szerezz,
a te időd számít, semmi más!
Élvezd az életet amíg lehet,
láss világot, s a világ is lásson téged!
S ha elfáradtál, pihenj meg, s szeresd ki szeret,
mert nem is gondolnád, hogy milyen gyorsan ér, ez az egész véget.
S lesz időd odaát pihenni, majd hol nyugszik a sírod...
de addig töltsd meg az életet, amennyire csak bírod!
Többi verseim megtalálhatóak ezen az oldalon:
/ bene.l.krisztian.poetsson